Översättning: Stig Björkman
Den som sa "hellre tur än skicklighet" visste en hel del om livet.
Många skräms av att slumpen styr så mycket i våra liv.
Det känns hemskt att tänka sig att så mycket är okontrollerbart.
Det händer i en tennismatch att bollen hejdas på nätkanten.
Under bråkdelen av en sekund kan den fortsätta över nät eller falla ner.
Med lite tur går den över nät ...och du vinner.
Eller också inte... och du förlorar.
Den här vägen.
Jaha, tennistränare i Marbella, Stanford House, Sardinien, Nice...
- Ja, jag har en hel del erfarenhet. - Jag ser det.
- Saknar du inte proffsspelet? - Jag tackar Gud att jag slipper.
Jag hatar hela turnélivet. Det ständiga resandet.
Jag kunde aldrig bli en Rusedski eller Agassi.
Man måste ha vinnarinstinkt. Och jag saknade deras talang.
Du har utmärkta referenser.
- Och du vill slå dig ner i London? - Mycket gärna.
Vi har ett ytterst exklusivt klientel. Kan du börja nästa helg?
Tack så hemskt mycket.
Där är soffan. Som också kan göras om till bäddsoffa.
Så du kan kolla TV och slippa gå till sovrummet, bara fälla upp och slagga.
Köket är här borta, alla faciliteter, plus tvätt och tork, hela skiten.
Världens utsikt, ingen insyn. Rena fyndet!
Och 225 pund i veckan?
Det här är London. Passar det inte så flytta till Leeds.
Har du nån wok? Ett sånt där Orientaliskt kokkärl.
Typen som bodde här förut lämnade en. Den får du på köpet.
- Jag tar den. - Ett bra val.
Utmärkt!
Brott och straff
Chris Wilton. Det här är Tom Hewett.
Chris är perfekt tränare för dig. Mycket tålmodig.
Jag är otränad. Har inte spelat sen universitetstiden, inte hållit en racket.
Det tar du snart igen. Jäkta inte på bara, och tappa suget.
- Hitåt. - Utmärkt!
Nå, vem var bäst? Eller tuffast? Henman eller Agassi?
- Båda var bra. - Du gjorde också bra ifrån dig.
Ett tag. Men i längden ser man vad de går för.
- Jag tar notan. Jag insisterar. - Bort med din stora forehand-labb!
- Tack. Min tur nästa gång. - Kan jag köra dig nånstans?
Jag skulle vilja köpa några CD.
En musikaffär? Jag tror det finns en vid Fulham Road.
- Med hyggligt operautbud? - Gillar du opera?
Jag älskar opera.
Pappa donerar massor till operan i Covent Garden.
Det kanske låter fånigt, men har du lust att gå på operan imorgon?
- På operan? - Vi har en loge och en plats ledig.
- Dom ger "La Traviata". - Jösses! Ja, mycket gärna.
Tränger jag mig inte på? Jag måste få betala för mig.
Det är ett rent nöje. Det är kul att vi båda gillar opera. Utmärkt.
God afton, allesamman. Hej, mamma.
Det här är Chris. Och min far Alec.
Du lär vara en otrolig tennisspelare. Jag har själv spelat av och till.
Tom överdriver nog...
- Trevligt att träffas. - Och min syster Chloe.
Trevligt att träffas.
Gamlingarna tackar för blommorna. De sa "omtänksamt men onödigt".
Men skämt åsido, ett plus i kanten. De älskar just såna saker.
De är förtjusande människor. Och din syster är skärpt.
Alldeles för skärpt ibland. Men... hon gillade dig
och vill bjuda dig till landet med våra föräldrar på söndag.
Vi ska ha en tillställning med en del trevligt folk.
Och där finns otrolig musik... Pappa har en unik samling.
Vill du spela med Chris? Hon är väl fem nånstans, så jag fixar drinkar.
Irländarn, har du druckit Cuba Libre eller Caipirinha?
- Urtrist för Chris att spela med mig. - Som med mig men han tar det bra.
Och du har snyggare ben än jag.
- Jag tränar totala nybörjare. - Jag är så urdålig.
Du blir bara bättre av att spela med en starkare spelare.
- Var jag helt värdelös? - Inte alls. Du har en helt egen stil.
Och den kallas klumpig. Men hur har du kunnat bli så bra?
- Och spelat mot flera av topparna. - Ett sätt att ta mig ur fattigdomen.
Jag fick en bra tränare. Vet inte. Allt gick så lätt i början.
- Gillar du att undervisa? - OK just nu, men knappast i längden.
Jag vill göra nåt av mitt liv. Nåt meningsfullt, bidra med nånting.
Fattiglapp från Irland som kommit till London.
Jag älskar det. Här är så spännande och fullt av liv.
Har aldrig sett så mycket konst och teater. Men inte tillräckligt än.
Vill du ha en guide, så säg till, växte upp i Belgravia och kan visa dig allt.
Gärna! Men på ett villkor: Jag betalar inträdet.
- Ska vi behöva bråka om det? - Ja. Jag är mycket gammaldags.
Jag läste nånting om en utställning på Saatchi-galleriet.
Utmärkt. Jag tar dig mycket gärna dit.
Vänligt. Jag kan väl åtminstone få ge dig ett par gratislektioner?
OK, det säger vi. Vad sägs om onsdag för Saatchi?
- Det går bra. - Ska vi ses på lunch först?
Det säger vi. Jag måste byta om. Era gäster kommer snart.
Visst, självklart.
De vill nog inte träffa en svettig tennisspelare.
Vem är mitt nästa offer?
- Du? - Har inte spelat pingis på länge.
Vad sägs om tusen pund per set?
Vad har jag gett mig in på?
Såhär är det. Får jag visa dig?
Du måste luta dig in... och möta bollen.
- Allt gick fint tills du dök upp. - Mitt livs historia.
Och vad gör en vacker amerikanska som du i den engelska societén?
Har någon nånsin sagt att du kör ett rätt aggressivt spel?
Har någon nånsin sagt att du har sensuella läppar?
- Mycket aggressivt. - Tävlingsinstinkt Är den avtändande?
Det får jag nog tänka över ett slag.
Där är du! Jag ville presentera dig. Chris Wilton. Nola Rice, min fästmö.
Så du är tennisproffset.
Han försökte få mig på fall nyss.
Jaså? Du får passa dig. Han lever på folks svagheter.
Nästa gång ska jag vara beredd.
- Vi ses därute. - Visst.
Inte illa, va?
- Hur länge har ni varit ihop? - Ett halvår. Ja, jösses!
Hon kom hit för att studera teater och vi träffades på ett party...
Och det ena ledde till det andra.
Min mor har haft svårt att inse att jag menar allvar med henne.
Min mor har alltid haft sina små planer för mig.
Vilket inte innefattar en fattig skådespelerska, särskilt inte amerikanska.
Men jag är galen i henne. Vad sägs om middag alla fyra nästa vecka?
- Gärna det. - Utmärkt.
Nå, irländarn, vad sägs om en whiskypinne före middan?
- Varför inte? - Du leder vägen.
Vilka trevliga eftermiddagar vi haft. Tur att du haft så mycket ledig tid.
Visst. Men det hade inte skadat om jag haft fler elever.
- Behöver du pengar? - Nej.
Nej, jag klarar mig. Men det var rart av dig att fråga.
Jag frågar bara för att jag bryr mig om dig.
- Ska vi gå hem till dig eller till mig? - Det är nog inte fint nog hos mig.
Tyst med dig! Din lägenhet är säkert toppen.
- Du har träffat Chris Wilton mycket. - Ja, han är mycket trevlig.
Jag tyckte om honom. Jag undrar bara vad han är ute efter.
- Vill nog inte förbli tennisproffs... - Han är mycket sympatisk.
Han har gjort karriär så gott han kan. Och han är inte dum.
Vi hade ett intressant samtal häromdan om Dostojevskij.
- Kan han jobba i nåt av dina bolag? - Har han uttryckt en sån önskan?
Nej, men han är mån om sin framtid. Han vill göra nånting av sitt liv.
Tänk dig för. Tom är involverad i en kvinna som jag har mina tankar om.
Du är fördomsfull för hon är amerikanska.
- Hon är bortskämd och lynnig. - Skådespelerskor ska ha känslor.
- Hon är nyckfull. Inte rätt för Tom. - Jag känner för Chris, han för mig...
- Vem talar du om? - Nola.
- Har du väntat länge? - Inte alls.
Trafiken var hemsk! De andra sitter nog fast nånstans.
En champagne-cocktail, tack.
En av din fars medarbetare erbjöd mig ett jobb idag. Har du nämnt nåt?
Jag bara bad pappa hålla ögonen öppna, om nåt lämpligt dök upp.
Så att du kunde få första tjing. Du är väl inte sur över det?
Det var mycket omtänksamt av dig.
- Så vad tyckte du? - Jag får tänka på saken.
Har aldrig tänkt mig i affärsvärlden.
Så hur ser du på din framtid då?
Vet inte riktigt. Men det är säkert en bra chans.
Visst är det. En chans att lära sig jobbet, sa pappa.
Och om allt går bra kan han se till att du får avancera.
- Kontorsjobb är inte riktigt min stil. - Se det inte som ett kontorsjobb.
Utan mer som en språngbräda. Mot viktigare jobb, större ansvar.
Mer pengar, vad vet jag.
Du har ju sagt hur mycket du beundrar vad pappa åstadkommit.
Självklart. Lite underligt, men jag med min bakgrund
har alltid beundrat män som din far. Förmögna, utan att vara insnöade.
Som gläds åt sina rikedomar. Och även stöder konsten.
- Han vill bara ge dig en skjuts framåt. - Han är mycket generös.
Han uppskattar hur du har tagit dig fram trots allt.
- Du verkar inte särskilt entusiastisk. - Ledsen, du blir väl besviken.
Inte alls. Du har bara sagt att du vill göra nånting meningsfullt.
Visst vill jag.
Jag vet, trafiken var hemsk.
Mitt fel! jag släpade med mig Nola till veteranbilutställningen.
Helt otroligt! Jag är helt i extas!
- Du gillar ju gamla bilar. - Ja, de är vackra.
Jag gillar dom gamla. Men Tom gillar nya med alla finesser...
- Jag vill ha en Aston Martin. - Jag har kört en Aston Martin.
Ja, jag brukade tvätta bilarna åt en snubbe.
Han var ohyggligt noga, så jag fick använda tandborste.
Jag vill ha en Aston Martin eller en gammal öppen Mercedes.
Som gifta ska vi samla Veteranbilar. Bara jag får en DB9 med tillbehör.
Vårt landställe är perfekt för bilarna. På tal om det...
Vi borde kanske beställa...
- Jag tar bakad potatis med tryffel. - Jag tar detsamma.
- Ingen förrätt? - Det får bli vinlistan.
- Jag tar blinier med kaviar. - Grillad kyckling.
Vad trist! Deras blinier med kaviar är utsökta. Pröva!
- Gillar du inte kaviar? - Sådär.
- Så väluppfostrad! Tar det billigaste. - Han tar blinierna.
- Var din far oljeborrare med etikett? - Han var rätt sträng.
- Chris far var en religiös fanatiker. - Blev av med benen och fann Jesus.
Jösses, det verkar inte vara nåt särskilt bra utbyte.
- Vad sa du om landet? - Pappa har bjudit dit oss på jakt.
Jag tar andra kläder. Din mamma gillade inte det jag hade sist.
Det var nog din baddräkt. Hon vill nog se mer tyg.
Men om du haft den i en film skulle hon tyckt den var snygg.
- Har du spelat i många? - En reklamfilm bara.
- Men vilket blickfång! - Karriären har inte gått som planerat.
- Din chans kommer. - Viktigt att ha tur i livet.
- Jag tror mer på hårt arbete. - Visst, men många är rädda att...
...erkänna att även turen spelar roll. Allt fler vetenskapsmän anser
att vår existens är en ren slump. Utan mening, utan ändamål.
- Jag älskar varje minut av livet. - Det gör mig avundsjuk.
Vad var det nu prästen sa?
"Misströstan är minsta motståndets lag." Rätt konstigt, va?
Jag tycker att tron är minsta motståndets lag.
Kan vi byta samtalsämne. Nola talade om att vara skådespelerska...
Nej, jag tänkte säga att jag kanske borde överväga det.
Jag klarar inte av att folk därhemma skulle tycka att jag misslyckats.
Inte för att jag har några planer på att nånsin återvända till Colorado.
Har ni valt vin?
Två flaskor Puligny-Montrachet, tack.
- Gomorron, Chris Wilton. - Rod Carver, angenämt.
- Du ska jobba för Alan Sinclair. - Hej, Alan.
Jobbet tycks oinspirerande i början men inte när du kommit in i det.
- Det är ett niotillfem-jobb. - Så du får tid att öva din backhand.
Om allt är till belåtenhet kan du börja den första.
Lönen blir nog inget problem. Trevligt att träffas. Alan. Rod.
Du kommer trivas. Här händer saker.
Vad glad jag är att du tog jobbet! Vilka goda nyheter.
En liten present för att fira.
Tro mig, snart är du avdelningschef.
Du är mer på hugget än Alan Sinclair. Han är så färglös.
Den är rätt unik. Den har en massa fina arior.
Han har en röst som uttrycker hela tragiken i livet.
- Är livet tragiskt? - Vad tycker du?
Jag älskar det.
Vi kan väl stanna hemma och ta och lyssna till det tragiska?
- Jag öppnar vinet jag gav dig. - Ah, Puligny-Montrachet.
Helt okänt för mig tidigare. Nu är jag fast för det.
Tom och Nola ville bjuda oss på bio, men jag sa att vi var upptagna.
Men vi har ju inte gjort upp nåt. Ingenting definitivt.
Trodde vi skulle vara hemma.
Ja, men det går ju att ändra. Vi kunde göra dem sällskap.
Vi hinner om du hellre vill det.
Det är inte att jag hellre vill det, men vi brukar ju ha kul ihop.
- Och du älskar ju film. - Ska jag ringa dem då?
Ja, om du inte har nåt emot det.
Vi kunde kanske ha det roligare på tu man hand... med vin och opera...
Visst.
Jag tänkte bara...
Vi kan ju stanna hemma när vi vill, men nu är de lediga och vill gå på bio.
- Vad tänkte de se? - Vet inte. Men om du hellre vill det...
Jag har lust att se nåt.
Vänta, jag har problem med dörren. Hej! Ett ögonblick bara.
Tack, kamrat. Och lycka till nu med fotbollen.
- Var är hon? - Nola fick plötsligt migrän.
- Klarar hon sig själv? - Visst.
- Skit i henne! "Motorcycle Diaries"! - Det var väl hennes val?
Alla gillar dig på jobbet.
Pappa säger att han hört mycket väl om dig.
Du är en riktigt duktig pojke.
Hej! Hur är det?
- Vad gör du här? - Jag tittade efter en tröja.
- En likadan som Toms. Cashmere, va? - Det är vicuna.
- Jaha. Och vart är du på väg? - På väg mot ett nervsammanbrott.
- Hurså? - Jag har en audition om tio minuter.
Och min självkänsla som var på topp i morse är i botten nu.
- Oroa dig inte. Det går vägen. - Jag är sen. Har du lust att gå med?
Min agent skulle möta mig där, men han har gett återbud.
- Känns ruggigt. Helt ensam... - Vill du ha moraliskt stöd?
- Det vore toppen. - Visst, inga problem.
Jag brukade bli spänd före viktiga matcher. Har du nånsin prövat yoga?
- Hur gick det? - Det sket sig.
Allting funkar så bra hemma, men...
Jag vet inte. Jag kan aldrig få till det när det gäller.
Vore inte så dumt med en drink för att komma på fötter.
Visst. Den här vägen.
Var var jag nu?
Min syster gick på college några år. Men jag är som du. Självlärd.
Du skulle se min syster. Hon är jättevacker men förstörd av droger.
Hon kan inte vara vackrare än du.
Jag är sexig, men Linda, min syster...
Hon är en klassisk skönhet.
Så du vet vilken effekt du har på män?
Mina föräldrar brukade anmäla henne till skönhetstävlingar.
Rena skämtet.
- Vad gjorde din pappa? - Han försvann.
Och skickade aldrig pengar. Och min mamma kunde inte behålla nätjobb.
Nej. Hon hade alkoholproblem.
Hur träffade du Tom?
På ett party. Han spanade in mig från andra sidan rummet
och satte fart mot mig som skjuten ur en kanon.
Och jag gillade honom från början. Jag tyckte att...
Ja, han är mycket snygg. Tycker du inte?
Jo, mycket. Och han ville gifta sig med dig?
Nja, han... överhopade mig med presenter och...
Ett helt nytt liv. För en svältande skådespelerska från Colorado.
Och jag har ett taskigt äktenskap bakom mig. Det hatar hon mig för.
- Vem då? - Eleanor. Toms mamma.
Hon vill gifta bort honom med Olivia, någon sorts avlägsen kusin.
Helsjukt. Det är en sån inavel i familjen.
Var det kärlek vid första ögonkastet?
Jag tyckte han såg bra ut.
Och som jag sa... Han överöste mig med uppmärksamhet.
Och hur är det med dig och Chloe?
Hon är mycket rar.
"Hon är mycket rar."
Och hon vill gifta sig med dig.
- Utan moderns samtycke där heller. - Nej, det är annorlunda.
Jag går inte på Eleanor, och det vet hon. Men dig tänker de skola in.
Tro mig!
De fick dåndimpen när de trodde Chloe tänkte dra med pubägare i City.
Du kommer att fixa det för dig om du inte gör bort dig.
Och hur skulle jag göra det?
Genom att sätta på mig.
Och varför tror du att jag skulle göra det?
Män tycks alltid få för sig saker.
Och tro att det skulle vara nåt särskilt med mig.
Är det det då?
Ja, ingen har begärt pengarna tillbaka.
Var fanns all den här säkerheten när du gjorde ditt scenprov?
Jag har fått för mycket att dricka.
- Kan du fixa en bil? - Visst.
Tack. Du körde lite väl fort, va?
- Vilket bås står han i? - Det andra där borta.
- Är han OK? - Ja, veterinären har kollat honom.
Skadan i höger bakben borde ha försvunnit fullständigt, men...
- Får jag mata honom? - Ja, ge honom lite hö.
- Tror du han kan tävla på söndag? - Lopez som rider är också skadad.
Vi har ett helvete med alla skador.
Vad säger du om att ta en kurs i affärsekonomi?
- Firman betalar. - Jag vet inte.
Jag har fått fina rapporter om ditt jobb.
Och nästa år blir ett toppjobb ledigt, ansvarsfullt jobb med motsvarande lön.
Plus extra förmåner. Representations- konto... egen chaufför, etc.
Vi har haft nån i åtanke, men vad jag kan se har du och Chloe funnit varann.
Men dina kvalifikationer är det tyngst vägande.
- Jag vill inte göra dig besviken. - Vi är så gott som klara.
Jag ska ta fram ett gevär åt Chris.
Ingen fara. Vi värmer bara upp lite inför skogsfågeljakten.
- Men det är jäkla kul! - Inte lika säker som med racketen.
Jag ska göra en skicklig skytt av honom. Du får se, Chris.
Älskling, har du sett min Strindberg-bok?
- Hur gick din audition? - Rätt dåligt, är jag rädd.
Hennes eget fel. Hon spänner sig.
- Det dyker upp nåt så småningom. - Inte nåt just nu, som jag passar för.
- Hur länge tänker du framhärda? - Hur länge?
Ja, om tiden bara går och inget av värde dyker upp.
Hur länge tänker du fortsätta innan du prövar dig på något annat?
Jag tror inte Nola tänkt så långt.
Jag menar bara att om man bara möter motgång kanske frågar sig:
"Är det här vad jag vill med mitt liv? Är det vad jag verkligen vill?"
- Det frågar jag mig också. - Där ser du, Tom! Så är det.
Och särskilt för en kvinna. Det här yrket är särskilt grymt för kvinnor.
Och ju äldre man blir desto svårare blir det, om ingenting händer.
Eleanor, Nola är knappast lastgammal.
Jag säger inte "nu". Jag är bara van vid att se sanningen i vitögat.
Alla är kanske inte intresserade av att höra din synpunkt.
- Höj inte rösten mot din mor! - Det gör jag inte.
Hon är jämt på Nola med sina... pikar.
Det är så illusoriskt. De som har vad som krävs vet det med detsamma.
Att inte vilja erkänna nederlag för sina vänner därhemma är orealistiskt.
- Det är så jag känner. - Ursäkta mig.
- Nola... - Det är OK, jag vill helst vara ensam.
Ledsen om jag höjer rösten nu, men du vet att det är hennes svaga punkt.
Han har rätt, Eleanor. Jag tror du fått för många gin och tonic.
Jag letade efter dig.
- Jag vill bara vara för mig själv. - Vill inte tränga mig på.
- Jag vill ha nåt att dricka. - Fint. Du blir så flörtig då.
- Blir jag? - Ja. Och självsäker.
Du skulle inte ha följt efter mig.
- Känner du dig skyldig? - Gör du?
- Det här är fel. - Jag vet.
Det kan inte leda till nånting.
Jag tror det är till dig. Men ta det utanför.
Så då finns det ännu hopp. När kallar de mig på nytt?
Ring mig så fort du hör nåt. För jag tror jag skulle passa i den rollen.
Varför har du varit så kylig mot mig?
- Det har jag inte. - Det har du visst.
Du har undvikit mig sen vi kom tillbaka från landet.
Jag vill inte uppmuntra till nånting. Det som har hänt har hänt.
Jag var inte mig själv. Jag var upprörd, packad. Och så ovädret.
Jag vill inte bortförklara.
Passion är en sak, men vi är båda fast i varsitt förhållande.
- Du är inte nån bra skådespelerska. - Du har haft dina drömmar om mig.
Tanken var inte främmande för mig heller, men nu har vi haft vårt.
Tillbaks till verkligheten. Vi kommer bli svåger och svägerska.
- Du var precis som jag tänkt mig. - Glöm det! Det är slut.
- Trevligt att ses. - Du tycks ha kommit upp dig!
- Ännu tennis som gäller? - Visst. Men kolla din bil!
Det är inte min. Det är firmans.
Ja, jag reser fortfarande världen runt och bedrar mig själv.
- Jag stod inte ut längre. - Jag hörde att du satsat på affären.
- Jag är bara en kugge i maskineriet. - En viktig kugge...
Träffade en kvinna. Mycket trevlig.
Familjen är nerlusad med pengar. Landställe, tjänare. Inte så illa.
Bättre än att låta sig krossas av alla topprankade killar.
Ja, tänk att livet kan styras efter vilken riktning bollen går.
Men jag beundrade dig. Du var en stadig spelare.
Lugn trots pressen, och påhittig. En poet med racketen som Rod Laver.
- Jag förlorade lika ofta mot dig. - Men utan att nånsin tappa humöret.
Med lite tur hade du kunnat slå några av dem i toppen.
- Får jag bjuda dig på lunch? - Nästa gång. Ge mig ditt nummer.
Jag ska just flytta, så ta mitt kort. Ring mig till jobbet när du kan.
Imponerande.
- Trevligt att ses. - Detsamma!
Jag bjuder på lunch. Representation. Så ring mig.
Visst. Vi ses.
Där. Det är hon med glasögon.
- Men varför har mamma bjudit henne? - De stötte ihop på stormarknaden...
- Kan du spela piano? - Nej, är värdelös.
När ska ni gifta er? Gör er inte till. Ni har ju varit oskiljaktiga länge.
- Säg inte att tanken inte slagit er. - Du bör ta en stark kopp kaffe.
- Hon låter munnen gå när hon druckit. - Men frågan är inte orimlig.
Vi skulle välkomna dig i familjen. Vad ni båda än behöver så finns vi.
Det är mycket vänligt.
Vänta ett slag, älskling. Jag tror...
- Ni båda känner varann, eller hur? - Ledsen. Jag kunde inte ana...
Att vi smitit undan hit? Det var hennes fel.
Nola tycks bli sexuellt upphetsad av att vara där man kan bli upptäckt.
- Det här var helt din idé! - Alla män som ser dig vill ha dig.
Är det inte så, Christopher? Men Jösses, mår du inte bra?
Visst. Jag borde bara inte dricka på tom mage.
Jag förklarar er nu som äkta makar. Du kan kyssa bruden nu.
- Helt otroligt! - Visst är det.
- Och däruppe? - Där är sovrummet.
Ett sovrum till där. Badrum och kök.
En liten terrass. Men titta på utsikten!
Helt makalös! Jag önskar att jag hade råd med det här.
Dra inte upp det igen. Du vet ju att pappa gärna vill hjälpa.
Se bara hur ljuset faller här om dagarna.
Den är vacker. Och jättelik. Jag kommer att gå vilse här.
- Har jag sagt att jag har höjdskräck? - Har du? Det kan bli problematiskt.
Jag vill att du gör mig med barn.
Chloe, vi har diskuterat det. Vi har ju just gift oss.
Men vi har varit tillsammans i åratal ju.
Jag vill ha tre barn och få dem medan jag är ung.
Det klarar du. Du med din kraftfulla serve.
Hallå! Var är du nånstans?
Jag vet. Jag är ledsen.
Inget vidare.
Jag måste tala om en sak för dig.
Ja, Nola och jag... vi har gjort slut.
- Nej? - Jo, eller snarare, jag har gjort slut.
Jag trodde ni skulle gifta er.
Pinsamt nog var det min mor som blandade gift i bägaren.
Men jag har ingen lust att gifta mig med Olivia, hennes huvudkandidat.
Nej, aldrig.
Jag förstår inte...
"Sanningen, inget annat än sanningen" är att jag träffat nån annan.
Jag har blivit förälskad och känner bara att det är helt rätt.
Trots det faktum att min mor är i sjunde himlen
försöker jag intala mig att det inte är ett skäl... om du förstår mig rätt.
Det nummer nr ringer har ingen abonnent.
- Söker ni Miss Rice? - Ja.
Hon har flyttat. Jag såg henne igår. Hon har sagt upp lägenheten.
- Sa hon vart? - Inte till mig.
- Vad tänker du på? - Ingenting. Affärsproblem.
Vi har inte legat med varann på en vecka nu.
Chloe, jag är jättetrött.
- Så jag är avvisad då? - Inte alls.
OK, jag förstår vinken.
Fattar inte vad som är fel. Alla mina kusiner har fått barn.
I sinom tid... Jag är faktiskt jättetrött.
En puss.
Sov gott.
Jag förklarar er nu som äkta makar. Du kan kyssa bruden nu.
I sista ögonblicket. Det börjar nästan synas.
- Du borde tala med en androlog. - Jag vet. Vi har försökt allt.
Vad tycker du om den?
- Kraftfulla penseldrag. - Jag gillar den inte.
- Har du funderat på att adoptera? - Aldrig i livet. Jag vill ha egna barn.
- Och den här? - Tja, sådär...
Sa jag att Victoria Phyfe väntar barn? Hon är så lycklig.
Hon och hennes man är så samstämda.
Deras neuroser går så bra ihop. Helt förtrollande.
De stötte på varann i en bilolycka.
- Nej, Gud! - Jag vet. Helt fantastiskt.
Våra advokater går igenom det hela just nu.
Ni har ett utkast på fredag. Jag lovar. Om det så tar hela natten.
Samantha, kan jag få två aspirin?
Är allt väl?
Säg mig, blir du aldrig klaustrofobisk här?
Nej, faktiskt inte.
Jag ska träffa min fru på Tate. En ny konstnär hon vill visa mig.
Om de ringer tillbaka, säg att de får det på fredag.
- Chris! - Oj, jag letade just efter dig.
- Hej, Carol. Hur är det med dig? - Fantastiska nya konstnärer här!
- Ska visa er en kvinna från St Ives. - Var kommer ni att vara?
Jag måste ringa. Mobilen funkar inte här.
Vi är där borta. Men skynda dig! De stänger snart.
Hej. Vilken överraskning!
- Ja, jag är tillbaka i stan. - Visste inte att du rest härifrån.
Jag var upprörd över allt som hänt, så jag reste hem för att söka jobb.
- Jag trodde du hatade USA. - Varsomhelst, bara inte här.
- Jag har sökt dig. - Varför det?
Du är fortfarande så arg.
- Var bor du? - I stan. Hurså?
För dig själv?
Varför frågar du det? Är du inte gift fortfarande?
Kan vi ses och ta ett glas? Och talas vid?
Var kan jag få tag på dig? Säg.
- Nej men, hallå där! - Hej, älskling.
Se vem jag stötte på!
- Hej. Hur är det? - Bara bra. Och du?
- Du ser jättefin ut. - Tack.
- Hur mår Tom? - Bara bra. Utmärkt.
- Jag hörde att han gift sig. - Ja. Och fått ett barn.
Du känner ju Tom. Känner ni båda varann?
Min väninna Carol. Och det här är Nola.
Vi har sökt överallt efter video- installationerna. Kan ni ursäkta oss?
- Jag tror det är på tredje våningen. - Nej, jag tror här borta.
- Ge mig ditt telefonnummer. - Varför det?
Får jag det bara. Snälla, ge mig ditt telefonnummer.
Jag ringer dig.
Jag tror att han kan sin sak. Fick inte du den känslan?
- Snäppet bättre än en häxdoktor. - Ja, men inte alls som den förra.
Känns som om det skulle gå vägen den här gången.
- Åk du. - Jag kan släppa av dig.
Nej, det är här intill. Jag går. Vi ses hemma senare.
Du har en trevlig lägenhet. Inte alls så sliten som du sa.
Jag hade tur som hittade den.
Kunde varit bättre. Det har varit flera inbrott i huset.
Kvinnan på nedre botten har möss.
Men... trots allt... hallen är OK. Nyckelordet är "billigt".
- Vad är klockan? - Dags för dig att gå.
Det är svårt att lämna dig.
Underbara kvinna.
- Hur har du sovit? - Bra.
Såg du nyheterna igår kväll om jordbävningen i Kina?
Hm, fruktansvärt.
Och så det där om att man upptäckt en helt ny planet.
Jag sökte lokal för nya galleriet igår. Pappa är helt såld på idén.
Det borde passa dig.
- Jag måste till jobbet. - Måste du?
Jag hade tänkt att vi kunde... du vet, innan du gick iväg.
Rätt tid nu, läkaren sa vi borde försöka så ofta vi kan om morgnarna.
- Älskling, jag blir sen. - Snälla... Det blir kul.
Jag måste bara ta tempen först.
- Samma tid nästa vecka? - Låt mig komma med upp.
Vi har just varit en timme på hotellet.
Kan inte hjälpa det. Du gör mig galen.
- Du blir sen till jobbet. - Skit samma.
Mrs Eastby, har ni lyckats lösa ert problem med mössen?
Ja, jordnötssmör i fällorna! Bättre än ost, trots vad man påstår om ost.
Det här är Mr Harris.
Vi ses.
Bruton Street blir perfekt för galleriet. Det är mitt i smeten.
Det kommer bli succé. Du kan ju tavlor och prydnadssaker.
Jag blir väl med barn just när vi ska öppna.
Du klarar båda. Heths slutade lätt jobba när vi fick Rosie.
Vi fick ju en del hjälp också. Fast barnflickan fick en filmroll.
Men vet ni vem vi sprang på nyligen? Ja, du vet förstås... Nola!
Jag sa ju att vi träffat henne. Evig heter sedan.
Hon jobbar visst i en boutique på Ledbury Road. Paul & Joe's, tror jag.
Hon är märklig. Fortfarande vacker. Ledsen, men så är det.
Men någonting är förändrat. Fast vi talades knappt vid.
- Tom sa att hon verkade bister. - Hon har ju aldrig spottat i glaset.
Verkar vara ärftligt, fast jag vet inte. Hon tycks fortfarande vara på hugget.
- Har hon någon ny kille? - Jag glömde faktiskt fråga.
Men jag ska kolla upp åt dig.
- Så vad gör ni här? - Vi tänkte ta lite tagliatelle.
Trevligt. Förtjusande familjeträff.
- Ska ni till landet nästa månad? - Ja, vi tänkte väl försöka.
Jag hejade på dig häromdan, men du hörde inte.
Du tog en taxi på Melcombe Street vid femtiden. Jag kunde ha kört dig.
- Det var inte jag. - Visst. Annars var det förbaskat likt.
Du har nog tagit fel. Men jag råkar ofta ut för det.
- Kunde ha svurit på att det var du. - Han är beroende av vår chaufför.
Du borde testa dig för Alzheimer. Det var du.
Nej, du har fel. Men tack för att du har mig i tankarna.
Ni är knäppskallar båda två av samtalet att döma.
- Ja, knäppskallar känner du igen. - Det var det värsta!
- Vi måste kila. Ring mig. - Knäppskallar.
God middag, Ingrid. Vad gäller för i eftermiddag, Samantha?
- Sarazin klockan två. - Kan vi skjuta på det?
Jag är tillbaka vid tre, men ta hand om dem om jag blir sen.
- Chris, vart ska du? - Jag ska på ett möte.
- Sarazin och Co ska ju hit. - Jag hinner. Börja annars utan mig.
- Ska vi det? - Visst. Jag har ett viktigt möte.
Inte klokt att gå hem till mig. Vi har ju knappt en timme.
- Inte så att jag vantrivs med Chloe. - Jag vill inte tala om henne.
Jag är trött på det hela. Visst, hon är rar men... Är du nere?
Ja, jag missade ännu en roll. Det funkar inte med skådespeleriet.
- Det är tufft. Men du måste kämpa. - Jag är trött på att kämpa!
Toms morsa hade rätt. Det går till en viss punkt.
- Eller ska jag säga din svärmor? - Vi lämnar det nu, va?
Vet inte varför jag är med dig. Du kommer aldrig att lämna Chloe.
Det kanske jag gör.
Säg inte det om du inte menar det.
Chloe vill inget annat än bli med barn. Det hela är helt mekaniskt.
Vet inte vad jag skulle göra utan dig.
Det är sant.
God jävla jul!
- Hur mycket ska du röka idag? - Massor.
- Rök inte, är du snäll. - Det är ju jul.
Det hjälper dig inte att leva längre...
Jag ville önska dig god jul.
Jag har tänkt på dig.
Jag kan kanske smita iväg nån timme i morgon.
OK, då ses vi.
Nämen, där var du!
Chloe säger att du gjort en del aktieförluster på senare tid.
Jag har varit lite oförsiktig. Trodde jag satsat på säkra kort.
Nej, vem kunde förutspå...?
Du och Chloe ska inte oroa er. Här finns alltid ett säkerhetsnät.
Du har gjort Chloe lycklig. Betyder mycket för oss.
Vi kommer att få en helt sagolik semester. Tror du inte?
Vi kan sova på båten eller på olika hotell.
- Chris har aldrig varit i Grekland. - Inte? Du kommer älska det.
Har varit i Aten men öarna lär vara rena paradiset.
Vi måste till Sardinien och hälsa på Brook och Dougie Winston.
- Brook är rar, Dougie en pest. - Vad romantiskt. Mykonos och Kreta.
Tänk att få se alla vackra gamla tempel och amfiteatrar.
Jag köpte Chris en grekisk fruktsamhetsamulett.
- Minns du? - Hur kan jag glömma det?
Han skulle ha den under kudden i två månader.
- Men ingenting hände förstås. - Hans ammunition räckte inte.
Jag saknar dig.
- Älska mig! Älska mig bara. - Nej, du är inte rolig.
- Jag kan inte komma just nu. - Du måste! När kan du komma?
Imorgon. Nej, måndag...
Nej, det är tredagarshelg. Tisdag.
- Jag måste få träffa dig. - Jag får se. Jag ringer dig igen.
Vem talade du med?
Jag glömde skriva på några papper. Måste in till stan ett slag.
Det kan du inte. Det är ju helg. Trafiken är fruktansvärd.
- Och vi har ju gjort planer. - Jag menar inte idag.
- Det kan säkert vänta några där. - Visst kan det.
Tänkte vi kunde ta en ridtur imorgon. Jag har ett par nya fina hästar.
Minns du hur ängslig Chris var första gången?
I morse talade han om att köpa en egen häst.
- Varifrån då? - Jag tror farmor har en fin märr.
Telefon, sir. Hon sa att det var angeläget.
Telefonen har ringt i ett hela helgen. Jätteirriterande.
- Din mobil var avstängd. - Du är inte klok som ringer hit.
- När ses vi? - Jag ska försöka imorgon.
- Jag kan inte vänta. Jag blir galen! - Vad är det med dig?
Jag är med barn.
Vi får talas vid imorgon.
- De saknade helt grönsaker... - Kanske därför de tog citrusfrukter.
De åt bara skorpor. Men det är så vi har fått Rose's Lime.
Vem ringer hela tiden?
Samantha, min sekreterare. Jag kan nog inte rida med er imorgon.
- Skulle inte hos besöka sina föräldrar? - Jo, stackarn. Det är helt mitt fel.
Jag tar en snabbtur in till stan. Det hela tar bara ett par timmar.
Vad tråkigt.
Ja, för jag tycker det är orätt mot Samantha också.
Det är olyckligt, men Chris har sitt ansvar också.
Slavdrivare!
- Hur har du blivit på smällen? - Jag sa "skydd" men du var så ivrig.
Vilken otur. Jag kan inte göra min fru med barn, men dig gör jag på smällen.
- För att du älskar mig. - Är det vad du tror?
Det är ett barn som föds ur passion inte som nåt fertilitetsprojekt.
- Vi får lösa det här. - Jag gör inte om det!
- Gör om? Vad menar du med det? - Det är tredje gången.
En gång när jag var yngre och en gång med Tom. Han insisterade.
- Jag ser ingen annan utväg. - Varför kan vi inte ha det?
- Och ta hand om det tillsammans. - Omöjligt.
Hurså? Du hatar ju ditt jobb och ditt liv. Det här är rena gudagåvan.
Jag måste gå. Jag ljög sex gånger om, för att kunna åka in till stan.
Vi snackas vid på tisdag.
Hoppas du vill göra vad som är rätt. Det här barnet vill jag behålla.
Är nåt på tok? Du har verkat så dyster.
- Jag har velat tala med dig. - Om vadå?
- Om oss. - Är nåt på tok?
Ja, det är det.
Vadå? Om det gäller dina aktieförluster är det inget problem.
Jag kan inte räkna med din far hela tiden.
Pappa får mer ut av att hjälpa sin familj, än allt vad han äger och har.
Vad är det?
Har det nåt att göra med alla de här samtalen du får?
För du har uppfört dig så underligt efter dem.
Är du otrogen?
- Om jag är otrogen? - Ja, det var det jag frågade.
- Visst är du! - Inte! Var inte löjlig.
- Älskar du mig inte längre? - Visst gör jag det.
Vad är det då?
- Känns bara som om jag sviker dig. - Inte alls. Hur då?
För att jag inte blir med barn?
Jag... känner mig bara så skyldig.
Så fruktansvärt skyldig.
Du, vi har båda varit hos läkare. Vi är båda fullt friska.
Jag kan få barn och du kan göra en kvinna med barn.
Är det mitt fel? Har jag varit alltför påstridig om det här?
Jag vill bara ha ett barn. Vårt barn.
Vi har bara inte haft tur än. Det är allt.
Nu lämnar vi det här ämnet, att få barn ska vara nåt att glädjas åt.
Inte nåt som ska skapa ångest och oro.
Jag var tvungen att tala med nån. Jag har det jävligt.
Vad det än är så stannar det mellan oss.
Jag funderar på att lämna min fru för en annan kvinna.
Men när jag ville tala ut med henne kunde jag inte.
Det är inte det enklaste i världen.
Det är hel knäppt. Jag ser ingen framtid med den andra.
- Jag lever ett bra liv med min fru. - Men om du nu inte älskar henne...
Jag kanske bara inte älskar henne på samma sätt som den andra.
Det är kanske skillnaden mellan kärlek och passion.
Och vad kan jag göra om jag lämnar Chloe?
Jag måste erkänna att jag vant mig vid ett visst sorts liv.
- Ska jag ge upp det? För vadå? - Om det är för en kvinna du älskar.
Och hur ska jag leva? Var? Och vad ska jag jobba med?
Du tycks klara dig med det du gör. Du kan säkert hitta ett liknande jobb.
Fakta: Jag är chefens svärson. Och han tycker om mig.
Du tycks inte älska den här andra nog för att ge upp det du har.
Vi ska resa bort tre veckor. Jag ska berätta allt när vi kommer hem.
- Sluta driva med mig. - Det gör jag inte.
Berätta nu då! Trodde du ville sluta leva ohederligt.
Det är inte lätt.
Varför inte? Om du nu är så uttråkad av henne och så galen i mig.
Jag vill inte förstöra semestern för alla.
Det kommer att bli en stor skandal som påverkar alla.
Hur kan du vilja åka bort med en kvinna som du snart vill lämna?
Jag är svartsjuk. Jag gillar inte tanken på att du är med henne.
- Att du ska på semester med henne. - Sänk rösten!
Ja, jag ligger med henne. Men det är ren rutin.
Du kan väl för Guds skull vänta ett par veckor?
- Jag vill bara att nånting sker. - Det kommer det att göra.
Det gör det.
- Semestern är avblåst. - Varför det?
Maurice Lewis måste opereras. Diskbråck eller nåt. Han kan inte gå.
Sen måste han återhämta sig så vi flyttar det hela till hösten.
Ska bara samla ihop mina grejer. Vi går väl till operan, det är nära.
Jag har ett erbjudande till dig som kan bli rätt lukrativt.
Vi planerar nåt med japanskt företag.
Här finns pengar att tjäna, särskilt för den som är med från början.
- Om våra beräkningar nu håller. - Det låter spännande.
Jag har berättat den glada nyheten för Chris.
Ingen kunde vara gladare för mig än att jag blir en ung mormor.
Du är redan farmor.
Tom och Heather vill ha sitt andra. Men jag vill att du ska bli mor.
Ge mig inte en sån blick. Vad vill du ha som födelsedagspresent?
- Födelsedag? - Toppen. Du har glömt det.
Faktiskt inte. Jag har redan köpt något.
Mamma, vi gör vad vi kan.
- Förlåt mig. - För all del.
Älskling, jag var taktlös. Jag är ledsen.
Jag har ju bett dig att inte ringa.
Jag har väntat en vecka på att du skulle ringa.
Jag har svårt att tala. Jämt folk runt omkring.
- När kommer du hem? - Om cirka två veckor.
- Resan skulle bara vara tre veckor! - Visst, tre.
- Mamma och pappa går nu. - OK.
Vilket land är du i nu? Din mobil har varit omöjlig.
Det vet du. I Grekland.
Och det är jämt folk omkring mig. Jag ringer så snart jag är hemma.
Jag är bara så ensam. Och orolig.
Berätta för Chloe så snart ni kommer hem. Jag vill att det hela löser sig.
- Saknar du mig? - Visst. Hej då.
- Är allt som det ska? - Visst. Ska ni redan gå?
- Chris, det är Nola. Var är du nu? - På Sardinien.
Jag är tillbaks om fem-sex dar.
- Gomorron, John. - Jag ska hämta bilen.
- Du har ljugit för mig! - Jösses! Håll tyst!
- Jag vill träffa Chloe, tala med henne! - Jag kan förklara.
- Din lögnare! - Taxi!
- Jag åker ingenstans med dig! - Lugna dig nu!
- Din lögnare! - Jag kom tidigare hem...
- Jag vill tala med Chloe! - Lugna dig!
Jag vill tala med Chloe! Du är världens lögnare!
Jag for hem tidigare för att få ett slut på det här.
Kom i förrgår och ville ha en vecka med Chloe för att reda ut det hela.
Du gör mig galen! Vet inte om jag ska tro dig. Har du berättat?
Skulle det när du ringde, fick dåligt samvete när jag ljög om Grekland.
- Du sa Sardinien. - För att avleda henne.
- Så att hon inte fick veta. - Hon måste få veta till slut.
- Jag kan inte säga det till henne. - Då gör jag det!
- Här ska vi ha ett barn tillsammans! - Vi måste inte ha det.
- Livet vore enklare utan barnet. - Kanske för dig, inte för mig.
Även om du nu vill ha barnet kan jag hjälpa dig ekonomiskt.
- Det är inte nog för mig. - Var resonabel nu!
Precis vad Tom sa när han gjorde slut och det har lett mig till det här.
Hotar du mig nu? Om jag inte gör som du vill, talar du med min fru?
Har du ljugit för mig? När vi älskat, talat med varann, har du ljugit då?
- Naturligtvis inte. - Tala med Chloe!
Någon måste förklara det hela för henne. Antingen du eller jag.
OK. Jag ska göra vad som är rätt.
- Har ni sett Chris? - Ja, nyss. Han gick ditåt.
Var är du, Chris?
- Chloe, är du där? - Har du sett Chris nånstans?
Kan du komma upp? Jag behöver ditt råd om min klänning.
- Jag talar med Chloe imorgon. - Det säger du ju varje dag.
- Men jag är tillbaks på punkt noll. - Vågar du inte säga så gör jag det.
Vilken hämnd för dig mot familjen Hewett.
Vad fan menar du? Jag tror att du vill att jag talar med Chloe.
Du tycks ha planerat det hela med din psykiater.
Önskar jag hade kunnat tala med nån. Men allt är ju så hemligt.
Om du inte gör nåt glider vi isär. Och jag ska ju ha ditt barn!
- Jag ska tala med henne imorgon. - Gör det nu! Ikväll!
Inte innan hon somnar. Det är inte rätt tillfälle.
Imorgon är en utmärkt tid. När slutar du jobbet?
- Som vanligt. Halv sju. - Då är du hemma kvart i sju?
Du tvingar mig säga saker. Jag vill ju att vi är tillsammans.
Det ska vi vara.
Du verkade darrig under baletten. Gillade du den inte?
- Är bara lite ur gängorna. - Jag trodde du skulle svimma.
Lågt blodsocker. Jag repar mig.
Jag kan inte ligga med dig ikväll. Har kvar en släng av vad det nu är.
Kan en av mina tenniströjor ha hamnat i din väska?
- Nej, vad gör du? - Ska bara titta.
Jag ser efter. Jag har allting i en viss ordning där.
Jag tänkte inte stöka om. Vet inte var den kan vara annars.
Hemhjälpen blandar jämt ihop allting.
- Är det den här? - Där ser du. Hon gör sådär jämt.
Måste tala med henne om det. Vad stoppade du i fickan?
- Min pillerask. - Vadå, pillerask? Få se!
- Vad tar du för piller? - Lugnande. För att du stressar så.
Jag har köpt teaterbiljetter till imorgon kväll.
Det är inte likt dig. Till vadå?
- "The Woman in White". Lär vara bra. - Du hatar ju musikaler.
Inte alls. Och du gillar ju hans musik.
Vad trevligt. Då ses vi utanför för jag kommer direkt från galleriet.
Ta chauffören! Jag tar taxi och kan kanske ta en tennistimme innan.
Vad gullig du är. Du vet hur gärna jag velat se den.
- Kom och lägg dig nu. Du är trött. - Jag kommer.
Gå hem direkt efter jobbet idag. Jag har goda nyheter.
Allt är ordnat, men jag vill inte berätta på telefon.
Kom direkt efter jobbet. Vi måste göra upp planer.
OK, jag ändrar tiden med min agent. Vilka goda nyheter! Vi ses snart.
- Var det han? - Ja.
Ni får vara beredda på en viss kontantinförsel första halvåret.
Ja, ett halvår eller kortare tid.
Utmärkt... Vi ses snart igen.
Sayonara, ja! Du hade några bra idéer om kapacitetsutveckling.
- Det är ett intressant projekt. - Utmärkt.
- Ska du spela tennis sen? - Ja.
Du har en makalös energi. Jag avundas dig.
Gokväll. Jag heter Chris. Är vän till Nola, er granne här intill.
- Vi har träffats... - Jag släpper inte in någon.
Men minns ni inte? Hon frågade er om ert problem med mössen.
Och ni nämnde något om jordnötssmör.
- Christ Wilton. Tennistränare. - Vad gäller det?
Jag vill inte störa.
Men kan jag få se på er TV-bild? Vi har fått problem här intill.
- Men TV:n? - Ja.
Vi har fått störningar, och Nolas favoritprogram går ikväll.
Jag vet inte om det är antennen på taket...
Den står därinne. Jag måste ta min medicin.
Jag har inte haft nåt problem. Jag hade den på tidigare.
Sa ni att ni hette Harris?
Mrs Eastby?
Det är Ian.
Mrs Eastby, det är Ian.
Jag ska ner till affären. Vill ni ha någonting?
Är allt som det ska?
Hej, sötnos. Köpte du CD-spelaren vi talade om?
- Ja, tack för hjälpen. - Utmärkt.
- OK, vi ses. Hej då. - Hej.
Ursäkta!
Var är du?
Jag är strax där. Om ett par minuter.
- Vad kostar det? - Två pund.
Mina nummerlappar?
- En fruktansvärd oreda därinne. - Det hela verkar solklart.
Nån har rånmördat den gamla kvinnan och skjutit Miss Rice på vägen ut.
I ren panik eller kanske med tanke på att råna henne också.
Den stackarn kom hem fel tidpunkt.
- Han har tagit all medicin. - Han var säkert ute efter droger.
Han har kanske haft den gamla damen under uppsikt.
Och sprang på den andra av misstag.
Hon kom hem vid fel tidpunkt. Vissa människor har otur.
Vi talades vid nyss. Jag knackade på hos Mrs Eastby för en halvtimme sen.
Se till att brottsplatsundersökarna får arslet ur vagnen. Det börjar bli löjligt.
Hon brukar baka idag. Jag frågade om hon behövde nåt.
För en halvtimme sen? Talades ni vid? Då måste rånaren ha varit där.
Vad fruktansvärt! Otroligt!
Hade Nola Rice något att säga när ni talades vid?
- Kan vi ta in fotograferna nu? - Brottsplatsundersökaren ska först in.
Chris, kan du ta hand om honom här? Ta och stoppa honom!
- Vi stötte ihop här... - Är utredarna på väg?
Vi stötte ihop, talades vid. Om en musikartikel.
- En musikartikel? Vadå? - En portabel CD-spelare.
Det är nog droger. Nån som ville åt pengar till droger.
- Mrs Eastby var inte rik. - Det struntar de i.
Utan tvekan droger. De kan ha ihjäl en för ett pund.
- Det är sorgligt. - Hon hade inga fiender, gick sällan ut.
- Det var ett gevär. - Då måste någon ha sett nåt.
Inte om det var avsågat. De kan bli rätt små.
Du kan inte parkera här. Vi väntar mer folk.
Tyckte du om musikalen igår?
Ja, den var underhållande. Vacker musik.
Ja, han är bra. Jag tänker skaffa biljetter till mamma och pappa.
Nej, Herre Gud!
Vad är det?
- Herre Gud! Nola. Nola Rice. - Vad är det?
Hon har mördats av en rånmördare. Som var ute efter droger.
Vadå? Få se! Herre Jesus!
Hon var tydligen på väg hem.
Rånaren hade skjutit en äldre dam och råkat springa på Nola.
Just när hon kom in i huset. Sen sköt han henne.
Gode Gud!
Ja, vi har just läst om det. Är det inte fruktansvärt?
Jag hade svårt för henne, men det här är ju oerhört tragiskt.
- Vet Tom om det? - Jag ringde. Han kan inte fatta det.
Nej visst. Vänta, det är nog han. Jag ringer tillbaka.
Hallå! Ja, vi läste just om det och mamma ringde nyss.
Ja, fel plats och fel tillfälle.
Hon måste kommit på rånaren eller rånarna, står inte hur många de var.
Mamma är också skakad, även om de inte var vänner precis.
Det står också att de drogrelaterade brotten ökat just i det området.
Hörde du? Just det.
Jag kan inte tro det är sant. Det är bara så...
Mamma, jag har något att berätta. Men jag vill att Chris är med också.
- Chris! Var är han? - Jag vet inte.
Han var här nyss.
- Han var här nyss. - Vad ville du berätta?
Vänta lite! Chris!
Var är du? Chris!
- Vad ville du berätta? - Jag vill att han är med.
- Där är du ju! Kan vi berätta nu? - Visst.
- Jag ville att du var med. - Nå, vad är det nu?
Mamma, nu kan du äntligen öppna champagneflaskan. Jag är med barn.
- När fick du reda på det? - I morse.
Vad glad jag blir! Vad roligt. Alec? Kom hit!
- Vi går båda som på små moln. - Gör ni? Din man ser chockad ut.
- Jag har tröttat ut den stackarn. - Chloe är med barn.
Vilken lyckodag! Grattis, min älskling.
- Tack. Det är en sån lättnad. - Ursäkta. Er sekreterare är i telefon.
- Margaret, jag är med barn! - Gratulerar! Vad underbart!
Tack, Margaret.
Du har ett meddelande från en inspektör Mike Banner.
Han vill att du ringer honom till Shephards Bush.
Tror inte att det brådskar. Han lämnade ett nummer.
Banner? Det är nog bäst att du ger mig numret.
Sista gången sa ju läkaren att allt var bra.
- Ja, och jag blev helt lugn. - Det är otroligt. Fantastiskt!
Tack, Samantha. Hej.
Jag önskar att mormor hade fått uppleva det här.
Gratulerar!
Inspektör Banner, tack. Mitt namn är Chris Wilton.
Det här är Chris Wilton. Ni har sökt mig.
Ja, jag undrar om ni kan komma förbi. Annars kan vi komma till er.
- Angående vad? - Det vill jag inte säga i telefon.
Bara några frågor. Ni vill säkert vara diskret.
- Jag behöver väl inte nån advokat? - Det får jag verkligen hoppas.
- Chris Wilton. Inspektör Banner. - Varsågod och sitt.
Det här är inget att oroa sig för.
En rutinutredning angående morden på Betty Eastby och Nola Rice.
- Kände ni något av offren. - Jag kände Nola Rice helt flyktigt.
Hur då?
Hon var ett tag förlovad med min nuvarande svåger.
- Det vill säga... Tom Hewett? - Det stämmer.
De gjorde slut. För ett år sen. Ja, mer.
- När såg ni henne sist? - Gud! Det minns jag knappt.
Min hustru och jag stötte ihop med henne på Tate. Men det är längesen.
- Har ni träffat henne sen dess? - Inte vad jag minns.
Har... har ni nånsin sett den här?
Nej, vad är det?
Visst ni att Nola Rice förde dagbok?
Som ni kan se... står det om er överallt.
Ja, det ser jag.
Påstår ni fortfarande att ni inte träffat henne sedan Tate Modern?
Ni kan inte förebrå mig för att jag försökt dölja vårt förhållande.
Ni måste skydda mig. Ni tror väl inte jag har nåt med mordet att göra?
Hur länge pågick ert förhållande?
Det inleddes medan hon var förlovad. De bröt med varann och hon for iväg.
Jag stötte på henne igen på Tate och så blev vi ihop igen.
Var förstående!
Min hustru väntar barn. Det här kommer att krossa henne.
Lovade ni att lämna er hustru och gifta er med Miss Rice?
Nej, det gjorde jag inte. Hon kanske inbillade sig det.
Och vad jag förstår skrev hon det.
Men jag försökte beveka henne.
Jag ville fortsätta förhållandet utan att bryta med min familj.
Min fru och jag har försökt att få barn.
Vi har konsulterat mängder av läkare.
Ni kan kolla det, men jag ber om er diskretion.
Men ni lät henne förstå att ni var olycklig i ert äktenskap?
Jag försökte undvika det, men hon trodde på det hon ville tro på.
Dra nu inte alltför hårda växlar på det här och ödelägg våra liv.
Jag menar, jag skulle inte kunna skada någon, minst av allt Nola Rice.
Är det inte solklart att någon sköt hennes granne och hon blev vittne?
Jag ber er, gör inte en stor affär av det här
som kan ödelägga människors liv. Min familj, äktenskap står på spel.
- Vi undersöker allt i ett mordfall. - Visst, men jag är inte er man.
Att bedra sin fru är inte hedervärt men det gör mig inte till mördare.
Vi måste granska alla fakta. Jag förstår att det hela är känsligt.
Vi ska vara så diskreta som möjligt om vi tar kontakt igen.
Ert privatliv är er sak. Vi gör inga moraliska bedömningar.
Jag förstår.
Men om ni måste kontakta mig igen vilket jag hoppas inte behövs.
Var snäll och ring min mobil. Här är numret.
Tack. En sista fråga. Äger ni eller har ni tillgång till ett gevär?
Jag? Nej, min svärfar brukar jaga på sitt landställe, men inte jag.
Ni kan kolla det, men ta hänsyn till hans och min ställning.
Självklart.
- Nå, vad tror du? - Att det är vad det ser ut som.
Någon som rånmördade Mrs Eastby, stötte på Nola Rice och dödade henne.
Visst, det verkar vara ett drogrelaterat brott.
Han ska ha barn. Han kanske inte är ett under av trohet.
Och vi kan på ett diskret sett ta reda på om Hewetts har några vapen.
Jag tror inte han är smart nog att stjäla ett, ännu mindre såga av det.
Lite långsökt. Han är aldrig straffad. Inte ens för fortkörning.
Mrs Eastby dödades först enligt rättsläkaren.
- Ytterdörren var oskadad. - Hon måste alltså ha känt mördaren.
Mike, i 90 procent av alla fall har offren öppnat sin dörr för förövaren.
Visst. Jag tänker bara högt. Han har motiv för brottet.
Kanske det. Men ett motiv skapar inte ett brottmål.
Mordet på Rice skedde efteråt, men jag vill kolla upp det lite mer.
Men jag är tveksam inför de problem som kan uppstå.
Kommer nåt fram går vi vidare, men knappast som en skänk från ovan.
Det var inte lätt... men när tiden var inne lyckades jag trycka av.
Man vet inte vilka grannar man har förrän kris uppstår.
Och man kan lära sig att sopa skulden under mattan och gå vidare.
Man är så illa tvungen. Annars går man under.
Men jag då? Vad med grannen intill?
Jag hade ju ingenting med detta förfärliga att göra.
Vad med att tvinga en oskyldig utomstående att dö?
De oskyldiga måste ibland offras för ett större ändamåls skull.
- Ni var ett nödtvunget offer. - Liksom ditt eget barn.
Sofokles sa:
"Att aldrig ha blivit född är kanske den största gåvan av alla."
Bered dig på att betala ditt pris.
Ditt handlingssätt var klumpigt. Och fyllt av luckor.
Nästan som om du bad om att bli upptäckt.
Det vore på sin plats om jag blev avslöjad och straffad.
Det skulle innebära ett litet utslag av rättvisa.
Ett litet mått av hopp för att det meningsfulla kan segra.
Chris Wilton hade ihjäl dem. Jag inser nu hur det gick till.
Precis som vi först förmodade men ansåg vara alltför utspekulerat.
Han mördade först grannen för att ge det hela skenet av ett rånmord.
Sen sköt han Nola så att det skulle se ut som om hon överraskat rånaren.
Han planerade det så att han skulle hinna skaffa sig alibi på teatern.
Jag har inte löst vapenfrågan och det kan bli knepigt för juryn.
Jag kom på det här i sömnen och jag ska se till att lösa det hela.
Jag avskyr göra dig besviken, även om din dröm skulle intressera juryn...
En annan dödsskjutning i området i natt, en drogmissbrukare blev mördad.
Och han bekände sin skuld på dödsbädden?
Det behövdes inte. Han hade den gamla kvinnans vigselring i fickan.
Namn och datum fanns ingraverat.
- Jag vägrar tro det. - Jag vet.
Ditt fall verkade glasklart, men hans motiv var också klart. Heroin.
En pundare med ett långt straffregister. Dödad av en av de sina.
Jag bjuder på frukost. Du kan plåga mig med dina drömmar.
Vänta ett tag! Om Wilton gjorde det, kastade smyckena och killen fann dem?
Du får väl se vad nästa dröm kan ge. Juryn är säkert intresserad.
Vi går nu.
Jag ger upp.
Jag vet att Wilton inte gjorde det. Han är bara en otrogen krake.
Om du ser bilderna på Nola Rice så fattar du varför.
Vilken värld vi lever i! Eller?
Försiktigt. Jag är alltid rädd att de ska falla. Bebisar är så mjuka.
- Då så! Champagne! - Han har dina ögon, Chloe.
Han har helt dina färger, sötnos.
Det kan man inte säga än. De växlar hela tiden.
- Min systerson. - Morbror Tom.
Han liknar inte Christopher. Har du inte övertagit Alan Sinclairs kontor?
- Din lyckost! - Titta, han drömmer!
- Vi får jobba på nummer två. - Han är en vacker pojke.
Här har vi nu! Eleanor, hjälp mig. Tack, älskling. Här har du.
- Jag bjuder runt. - Gör det.
Till Terence Elliot Wilton. Med föräldrar som Chloe och Chris
kommer den här gossen att gå långt med vad han än företar sig.
Jag struntar i om han går långt. Bara han har lycka med sig.
- Vilken vacker tanke. - Det kommer han ha.
- Kan jag dricka det? - Visst, drick du nu, medan du kan.
Slår vad om att nästa blir en flicka.
- Vad sägs om honom? - Han har förtjusande kinder.
- Undrar vad han tänker. - Djupa tankar.
- Skål för Terence! - För Terence!
Och alla som seglar med honom.